Repce - fóma
![Repce - fóma](/pimcore-staging-assetthumbnail/AGRO_HU/Harmful%20factors/BRSNW/Phoma/59761/image-thumb__59761__agro_hu_diagnosis_detail_big/f%C3%B3m%C3%A1s%20repce%20PZ%20%281%29.jpg)
Az őszi káposztarepce igen jelentős betegsége a fómás levélfoltosság és szárrák, nemcsak Magyarországon, hanem a világ más termesztőkörzeteiben is. Ez a gombás betegség szinte minden évben már ősszel megjelenik a repcevetésekben. Az igazán nagy kárt azonban tavasszal, a szár károsításával okozza. A növénynemesítésnek úttörő szerepe van a védekezésben a rezisztens hibridek köztermesztésbe állításával.
A betegség neve: fómás levélfoltosság és szárrák
A kórokozó tudományos neve: a betegséget egy, esetleg két gombafaj váltja ki. A fertőzésben meghatározó szerepet a piknídiumos Phoma lingam (ez az ivartalan alak) játssza. E kórokozó ivaros alakja a pszeudotéciumos Leptosphaeria maculans. Hazánkban repcén jelen van a másutt is gyakori Leptosphaeria biglobosa rokon gombafaj is.
Betegség leírása, tünetek: ősszel, már akár a szikleveles repcén – bár ez elég ritka –, megjelenhetnek az első tünetek. A fertőzött leveleken eleinte kifakuló, kerekded foltok mutatkoznak, amikben később nagyszámú, fekete apró pontok (piknídiumok) fedezhetők fel. Még a tél beállta előtt részleges levélelhalás alakulhat ki. A fertőzés a tavaszi növekedést alig befolyásolja, de az elhalt leveleken képződő termőtestekből újabb fertőzési hullám indul ki az aszkospórák által. Ekkor történnek a súlyosabb, száralapi fertőzések. A száron a gyökérnyak közelében sötétbarna vagy fekete foltok keletkeznek. A foltoknál a szár szövetében barna, fekete színű rákos sebek éktelenkednek. Ennek következtében gyengül a szár, erősen romlik a tápanyag- és vízszállítás, így megdőlés, kényszerérés, vagy akár a növény pusztulása állhat be. A szár felületén szintén nagy számban képződnek piknídiumok. Járványos esetben előfordul a virágzati tengely, sőt a magok fertőződése is.
A két kórokozó gombafaj levélen okozott tünete némileg eltérő, de csak kis eltérés található. Az L. biglobosa általi folt sötétebb színű. Ez utóbbi kórokozó inkább a szár felsőbb régióiban okoz tünetet, nem éppen a száralapnál, mint az L. maculans.
Kórokozó terjedése, a betegség kialakulásának feltételei: mindkét gombafaj az új repcevetéseket a széllel szállított ivaros spóráival fertőzi, amelyek az előző repcetábla betakarítása után a hátramaradt szármaradványokon, termőtestekben képződnek. A spóraszóródás megkezdődése időjárásfüggő. Enyhe teleken, fagymentes időben, az aszkospóraszóródás folyhat, a fertőzés lassan, de folyamatosan terjedhet, akárcsak Nyugat-Európában. Tavasszal ugyanígy, a primer fertőzéseket aszkospórák indítják el, majd később a piknokonídiumok is fertőznek. A spórákat a szél mellett az eső is terjesztheti. Az L. biglobosa kórokozó aszkospórái hűvös időben (<10°C) lassabban fejlődnek ki, mint a L. maculans kórokozóéi.
Termésveszteség lehetséges léptéke: a fóma okozta termésveszteség mértékét nehéz megítélni, de egyes nyugat-európai szakirodalmak szerint akár a 30%-os termésveszteség sem kizárt.
Védekezés javasolt időzítése: a legeredményesebb védekezés a rezisztens hibridek vetése. Korábban leginkább a kvantitatív rezisztencia volt jellemző, amelynél bár megjelentek a betegség tünetei a leveleken, de a növények nem reagáltak termésveszteséggel a betegségre, és e poligénes védelmi mechanizmust a kórokozó nem tudta gyorsan áttörni. Ma inkább specifikus rezisztenciát találunk a repcében, itt a betegségellenállóságért egy gén (R-gén) felel. Ez teljes védelmet nyújt, de általában csak a kórokozó egyes rasszaival szemben, azaz nem időtálló megoldás. Ma a legmodernebb rezisztenciával bíró hibrid tökéletesen ellenálló mindkét kórokozóval szemben.
A növény genetikai ellenállóságán kívül egyéb megfontolások is segíthetik a védelmet. Leginkább úgy csökkenthetjük a fertőzési nyomást, ha talajba forgatjuk a repce levél- és szármaradványait. Megfelelő talajélet mellett ezzel elősegítjük azok gyors lebomlását, de mindenképpen gátoljuk a későbbi aszkospóra szóródást.
A kémiai védekezés sem elhanyagolandó, hiszen akár célzott őszi védekezéssel eredményesen megakadályozhatjuk a levelek fertőződését, így csökkentve a betegség kockázatát. Ha ez elmarad és a tavasz folyamán a fertőzés erős, ráadásul az időjárás is hajlamosító, akkor további gombaölő szeres védekezésre lehet szükség.